„Oldal:Jónás-rész-2-3-1938.pdf/15” változatai közötti eltérés
(→Nincs korrektúrázva: Új oldal, tartalma: „{{raw:data:ai|2|127|}} {{raw:data:c| {{raw:data:p|c| ző kívánságuk szerint történik, s akik már gyakran következőkép nyilatkoztak: „Nagyon boldog vagyok,…”) |
|||
(2 közbenső módosítás ugyanattól a szerkesztőtől nincs mutatva) | |||
Oldal (be lesz illesztve): | Oldal (be lesz illesztve): | ||
7. sor: | 7. sor: | ||
{{raw:data:p|30| A jeruzsálemi vallásoskodók panaszkodtak Jézusra, mivel Ő örömmel magához fogadott oly embereket, akik bűnösök voltak, de amidőn meghallották a Jézus ajkáról származó kegyteljes szavakat, hozzácsatlakoztak, hogy többet is megtudjanak Istenről és országáról. Hasonló a helyzet ma is. Krisztus Jézus hű követői, a maradék vagy a „hű és bölcs szolga“ hirdeti az igazságot a bűnösök előtt, s ezt örömmel teszik, mivel az Isten akarata szerint történik. Az Úr üzenetének hallatára | {{raw:data:p|30| A jeruzsálemi vallásoskodók panaszkodtak Jézusra, mivel Ő örömmel magához fogadott oly embereket, akik bűnösök voltak, de amidőn meghallották a Jézus ajkáról származó kegyteljes szavakat, hozzácsatlakoztak, hogy többet is megtudjanak Istenről és országáról. Hasonló a helyzet ma is. Krisztus Jézus hű követői, a maradék vagy a „hű és bölcs szolga“ hirdeti az igazságot a bűnösök előtt, s ezt örömmel teszik, mivel az Isten akarata szerint történik. Az Úr üzenetének hallatára | ||
előjönnek a jóakaratú emberek minden országból és irányból s az Isten országához vezető út után érdeklődnek, s nemsokára részét alkotják a nagy sokaságnak. Az Úr hű tanúi örömmel fáradoznak, hogy a nagy so-}}| | előjönnek a jóakaratú emberek minden országból és irányból s az Isten országához vezető út után érdeklődnek, s nemsokára részét alkotják a nagy sokaságnak. Az Úr hű tanúi örömmel fáradoznak, hogy a nagy so-}}| | ||
− | {{raw:data:p|c| kaságnak eljuttassák az igazságot, s | + | {{raw:data:p|c| kaságnak eljuttassák az igazságot, s ezt hűségesen és vígan teszik. A zugolódók és akadékoskadók korholyák az Úr szolgáit, mert ezek az igazságot a bűnösöknek hirdetik. A farizeusok a valóságban Istenben botránkoztak meg, mivel rajtuk kívül másokkal is kegyelmet tanúsított s mivel igy a farizeusok sokkal kisebbnek tűntek fel az emberek előtt. Ők egyedül akarták élvezni Isten kegyelmét.}} |
− | vígan teszik. A | + | {{raw:data:p|31| A Jehova szolgáit támadó mostani ellenképeik a a valóságban Istenben botránkoznak meg, mivel Krisztus Jézus által másokkal, t. i. a jóakaratuakkal érezteti kegyelmét. A papság zúgolódik Jehova tanúi ellen és üldözi őket. Akik a „gonosz szolgához“ tartoznak, szintén zúgolódnak Jehova tanuira és üldözik őket. Azon fáradozván, hogy Isten szolgáit meggyalázzák az emberek előtt, mindenféle kegyetlen és gonosz dolgot felhoznak ellenük; mindenféle alávaló hazugságot terjesztenek Isten szolgái ellen, a valóságban azonban Isten és Krisztus Jézus, valamint a királyság ellen harcolnak.}} |
− | az Úr szolgáit, mert ezek az igazságot a bűnösöknek | + | {{raw:data:p|32| Miért támadják ma Isten állítólagos szolgái azokat, akik hűségesen eljuttatni törekszenek a királyság üzenetét a néphez, és miért emelnek állítólagos szolgák közönséges, kitalált és gonosz vádat o hű szolgák ellen? Tételezzük fel — csak a bizonyíték végett —, hogy a vádlottak az ellenük felhozott vádak mindenikében hibásak. Vájjon mérsékelné az valamennyiben is az üzenet értékét? Nem sokkal jobb az, hogy az ember Isten királyságát hirdesse, mint annak ellene álljon? Az |
− | + | Úr valódi és hű szolgái nem sokat törődnek a saját hírnevükkel s éppen ezért nem is pazarolják arra idejüket, hogy az ellenük kitalált gonosz vádakra feleljenek. Egyes személynek a hírneve nem fontos, mert ennek semmi köze sincs a tulajdonképpeni vitakérdéshez. Egy ember erényeinek a hirdetése csak elhomályosítaná a nagy és fontos vitakérdést. Igy az ördög törekszik a figyelmet Istenről emberekre terelni. Természetesen ez nem szolgálhat senkinek mentségül a helytelen cselekedetre, sem nem használhatja ürügyül a gonoszság igazolására; hanem itt csupán azt akarjuk kiemelni, hogy akik Isten szolgáit, vádolják, a valóságban Istennek állanak ellen és az Úr ellen harcolnak. Minden szolga a saját urával szemben kell álljon vagy essék, amint írva van: „Te kicsoda vagy, hogy kárhoztatod a más szogáját? Az ő tulajdon urának áll vagy esik. De meg fog állani, mert az Úr által képes, hogy megálljon “ (Róma 14:4) Az Urat szolgálók közül valakit megtámadni vagy gyalázni s így megkísérelni az ily szolga munkája értékét rongálni, nem jelent kevesebbet, mint Isten szolgájának a kárhoztatását, Isten ellen való harcot és királyságával való szembeszállást. A törvénytelenek a saját útjukat fogják követni s az lesz a végük, melyet Isten az ördög és szolgáinak szánt.}} | |
− | meg, mivel rajtuk kívül másokkal is kegyelmet | + | {{raw:data:p|33| A vallásos papság és a „gonosz szolga“ együtt alkotja a „bűn emberét“, a „pusztulás fiát“, s Jehova kimutatja nekik a Szentírásban, hogy ők az ördög szolgái, hogy Isten ellen harcolnak és az ördöggel egy fokon állanak és egyazon végük lesz. A „bűn emberének“ a törekvései nem fogják késleltetni Isten királyságának az előnyomulását. Jehova Jónás által kihirdettette Ninivé lakosai előtt figyelmeztetését, hogy a vele jóakarattal viseltető és megtérő összes ninivébeliek oltalomban részesüljenek a város pusztulásának idején. Amenynyiben most Jehova visszatartja a „kereszténység“ elleni ítéletének végrehajtását s tanúi hirdetik a királyság üzenetét és a bosszúállás napját, azt célozza, hogy a jóakaratú emberek, legyenek azok politikusok, a kereskedelem emberei vagy közönséges emberek, meghallják az üzenetet, megtérjenek, az ördög szervezetéből}} |
− | + | }} | |
− | fel az emberek előtt | ||
− | kegyelmét. | ||
− | |||
− | a valóságban Istenben botránkoznak meg, mivel | ||
− | |||
− | |||
− | és üldözi őket. Akik a „gonosz | ||
− | szintén zúgolódnak Jehova | ||
− | emberek előtt, mindenféle kegyetlen és gonosz dolgot | ||
− | felhoznak ellenük; mindenféle alávaló hazugságot | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | akik hűségesen eljuttatni törekszenek a királyság | ||
− | |||
− | közönséges, kitalált és | ||
− | |||
− | a vádlottak az ellenük felhozott vádak mindenikében | ||
− | hibásak. Vájjon mérsékelné az valamennyiben is az | ||
− | üzenet értékét? Nem sokkal jobb az, hogy az ember | ||
− | Isten királyságát hirdesse, mint annak ellene álljon? Az | ||
− | |||
− | |||
− | hogy az ellenük kitalált gonosz vádakra feleljenek. | ||
− | Egyes személynek a hírneve nem fontos, mert ennek | ||
− | semmi köze sincs a tulajdonképpeni vitakérdéshez. Egy | ||
− | ember erényeinek a hirdetése csak elhomályosítaná a | ||
− | nagy és fontos vitakérdést. | ||
− | figyelmet Istenről emberekre terelni. Természetesen ez | ||
− | nem szolgálhat senkinek mentségül a helytelen | ||
− | |||
− | |||
− | kiemelni, hogy akik Isten szolgáit, vádolják, a | ||
− | |||
− | Minden szolga a saját urával szemben kell álljon vagy | ||
− | essék, amint írva van: „Te kicsoda vagy, hogy | ||
− | |||
− | esik. De meg fog állani, mert az | ||
− | megálljon “ (Róma 14 | ||
− | |||
− | ily szolga munkája értékét rongálni, nem jelent | ||
− | |||
− | ellen való harcot és királyságával való szembeszállást. | ||
− | |||
− | lesz a végük, melyet Isten az ördög és szolgáinak szánt. | ||
− | 33 A vallásos papság és a „gonosz | ||
− | |||
− | |||
− | hogy Isten ellen harcolnak és az ördöggel | ||
− | |||
− | törekvései nem fogják késleltetni Isten királyságának | ||
− | az előnyomulását. Jehova Jónás által kihirdettette | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | a | ||
− | |||
− |
A lap jelenlegi, 2023. december 12., 15:01-kori változata
A lap nincsen korrektúrázva
127
ző kívánságuk szerint történik, s akik már gyakran következőkép nyilatkoztak: „Nagyon boldog vagyok, hogy az Úr ily kényelemben, nyugalomban és áldásban részesített.“ Mennyire más azonban az Úr öröme azoknál, akik teljesen ragaszkodnak Jehova Istenhez! Ha aztán a kényelem és tisztelet a saját személye részére megszűnik, akkor az önzők el kívánnak távozni a földről, és felkiáltanak: Oh bárcsak eltávozhatnám innen s valahol máshol szolgálhatnék az Úrnak!“ Ők úgy számítanak, hogy ha meghalhatnának, a mennybe jutnának s ott mások fölött uralkodhatnának; ez pedig szép és pontosan a szivük kívánsága szerint lenne. Sokan boldogok, ha tündökölhetnek s ha elismerőleg veregetik
vállukat. Mihelyst azonban valódi harc fejlődik ki, lehangoltak lesznek és elsompolyognak onnan.
28 Isten igaz szolgája kitart a helyén, ahova állítva lett. Hisz az ígéretben és arra támaszkodik, hogy Isten mindent azok javára működtet, akik az Urat szeretik s az ő végzése szerint hivattak el. (Róma 8:28) Az Úrban bizik és tudja, hogy az Úr csak a helyeset engedi megtörténni. Az Úr öröme azt jelenti, hogy komolyan várja Jehova nevének az igazolását és részt vesz abban, amennyiben minden körülmények között megőrzi Isten előtti tisztaságát és örömmel szemléli, hogyan bizonyítják be mások is Isten iránti hű ragaszkodásukat s ezáltal Sátánt hazugnak bélyegezik. Az Úr örömében az ily hűségesek sokat fáradnak és szenvednek, és elhatározták, hogy mindvégig hűen szolgálják Istent és az ő Királyát, bármi történjen is. Jónás azonban itt egy egészen más osztályt szemléltet, amelynek tagjai nem talánlak örömet az Úrban, mivel nem értékelik kellőképpen Jehova neve igazolásának a jelentőségét. Önzőén vigyáznak a maguk kényelmére, hírnevükre és megbecsülésükre. Nem örvendenek annak, hogy az Úr „más juhai“ az Úr nyájába menekülnek s hogy ez Jehova nevének az igazolására szolgál. Ezek a farizeusokra hasonlítanak, akik panaszkodtak és zúgolódtak és Jézusról így szóltak: „Ez bűnösöket fogad magához“, és akiknek Jézus válaszolt: „És zúgolódtak a farizeusok és írástudók, mondván: Ez bűnösöket fogad magához és velük együtt eszik. Ő pedig ezt a példázatot beszélte nekik, mondván: ... És haza menvén, egybehívja barátait és szomszédait, mondván nékik: Örvendezzetek velem, mert megtaláltam az én juhomat, amely elveszett volt. Mondom néktek, hogy ily módon nagyobb öröm lesz a mennyben egy megtérő bűnösön, hogynem kilencvenkilenc igaz emberen, akinek nincs szüksége megtérésre.“ — Lukács 15:2, 3, 6, 7.
29 Krisztus Jézus igaz és hű követői felismerik, hogy a saját tisztesség és az emberek közötti hírnév nem jelentős, azonban Jehova tisztessége és nevének igazolása a legnagyobb fontossággal bír; mert csak azok nyernek életet, akik Jehova nevének az igazolását ismertetik. Ezek nem a maguk tisztességéről gondoskodnak, ha csak Isten helyeslését bírják. Ők nem nagyon tetszenek az embereknek s nem keresik azok tetszését.
30 A jeruzsálemi vallásoskodók panaszkodtak Jézusra, mivel Ő örömmel magához fogadott oly embereket, akik bűnösök voltak, de amidőn meghallották a Jézus ajkáról származó kegyteljes szavakat, hozzácsatlakoztak, hogy többet is megtudjanak Istenről és országáról. Hasonló a helyzet ma is. Krisztus Jézus hű követői, a maradék vagy a „hű és bölcs szolga“ hirdeti az igazságot a bűnösök előtt, s ezt örömmel teszik, mivel az Isten akarata szerint történik. Az Úr üzenetének hallatára
előjönnek a jóakaratú emberek minden országból és irányból s az Isten országához vezető út után érdeklődnek, s nemsokára részét alkotják a nagy sokaságnak. Az Úr hű tanúi örömmel fáradoznak, hogy a nagy so-
kaságnak eljuttassák az igazságot, s ezt hűségesen és vígan teszik. A zugolódók és akadékoskadók korholyák az Úr szolgáit, mert ezek az igazságot a bűnösöknek hirdetik. A farizeusok a valóságban Istenben botránkoztak meg, mivel rajtuk kívül másokkal is kegyelmet tanúsított s mivel igy a farizeusok sokkal kisebbnek tűntek fel az emberek előtt. Ők egyedül akarták élvezni Isten kegyelmét.
31 A Jehova szolgáit támadó mostani ellenképeik a a valóságban Istenben botránkoznak meg, mivel Krisztus Jézus által másokkal, t. i. a jóakaratuakkal érezteti kegyelmét. A papság zúgolódik Jehova tanúi ellen és üldözi őket. Akik a „gonosz szolgához“ tartoznak, szintén zúgolódnak Jehova tanuira és üldözik őket. Azon fáradozván, hogy Isten szolgáit meggyalázzák az emberek előtt, mindenféle kegyetlen és gonosz dolgot felhoznak ellenük; mindenféle alávaló hazugságot terjesztenek Isten szolgái ellen, a valóságban azonban Isten és Krisztus Jézus, valamint a királyság ellen harcolnak.
32 Miért támadják ma Isten állítólagos szolgái azokat, akik hűségesen eljuttatni törekszenek a királyság üzenetét a néphez, és miért emelnek állítólagos szolgák közönséges, kitalált és gonosz vádat o hű szolgák ellen? Tételezzük fel — csak a bizonyíték végett —, hogy a vádlottak az ellenük felhozott vádak mindenikében hibásak. Vájjon mérsékelné az valamennyiben is az üzenet értékét? Nem sokkal jobb az, hogy az ember Isten királyságát hirdesse, mint annak ellene álljon? Az
Úr valódi és hű szolgái nem sokat törődnek a saját hírnevükkel s éppen ezért nem is pazarolják arra idejüket, hogy az ellenük kitalált gonosz vádakra feleljenek. Egyes személynek a hírneve nem fontos, mert ennek semmi köze sincs a tulajdonképpeni vitakérdéshez. Egy ember erényeinek a hirdetése csak elhomályosítaná a nagy és fontos vitakérdést. Igy az ördög törekszik a figyelmet Istenről emberekre terelni. Természetesen ez nem szolgálhat senkinek mentségül a helytelen cselekedetre, sem nem használhatja ürügyül a gonoszság igazolására; hanem itt csupán azt akarjuk kiemelni, hogy akik Isten szolgáit, vádolják, a valóságban Istennek állanak ellen és az Úr ellen harcolnak. Minden szolga a saját urával szemben kell álljon vagy essék, amint írva van: „Te kicsoda vagy, hogy kárhoztatod a más szogáját? Az ő tulajdon urának áll vagy esik. De meg fog állani, mert az Úr által képes, hogy megálljon “ (Róma 14:4) Az Urat szolgálók közül valakit megtámadni vagy gyalázni s így megkísérelni az ily szolga munkája értékét rongálni, nem jelent kevesebbet, mint Isten szolgájának a kárhoztatását, Isten ellen való harcot és királyságával való szembeszállást. A törvénytelenek a saját útjukat fogják követni s az lesz a végük, melyet Isten az ördög és szolgáinak szánt.
33 A vallásos papság és a „gonosz szolga“ együtt alkotja a „bűn emberét“, a „pusztulás fiát“, s Jehova kimutatja nekik a Szentírásban, hogy ők az ördög szolgái, hogy Isten ellen harcolnak és az ördöggel egy fokon állanak és egyazon végük lesz. A „bűn emberének“ a törekvései nem fogják késleltetni Isten királyságának az előnyomulását. Jehova Jónás által kihirdettette Ninivé lakosai előtt figyelmeztetését, hogy a vele jóakarattal viseltető és megtérő összes ninivébeliek oltalomban részesüljenek a város pusztulásának idején. Amenynyiben most Jehova visszatartja a „kereszténység“ elleni ítéletének végrehajtását s tanúi hirdetik a királyság üzenetét és a bosszúállás napját, azt célozza, hogy a jóakaratú emberek, legyenek azok politikusok, a kereskedelem emberei vagy közönséges emberek, meghallják az üzenetet, megtérjenek, az ördög szervezetéből