3 284
szerkesztés
„Oldal:Abdiás-3-4-rész-1936.djvu/3” változatai közötti eltérés
→Nincs korrektúrázva: Új oldal, tartalma: „{{raw:data:m|0|0|0|15|{{raw:data:ai|2||191}}}} {{raw:data:c| {{raw:data:p|c| fizetik és nagy tekintélye van a nyáj előtt. Ámde Isten ezen istentelen szövetkezésr…”
(→Nincs korrektúrázva: Új oldal, tartalma: „{{raw:data:m|0|0|0|15|{{raw:data:ai|2||191}}}} {{raw:data:c| {{raw:data:p|c| fizetik és nagy tekintélye van a nyáj előtt. Ámde Isten ezen istentelen szövetkezésr…”) |
(Nincs különbség)
|
A lap 2020. november 17., 09:15-kori változata
A lap nincsen korrektúrázva
191
{{raw:data:c|
fizetik és nagy tekintélye van a nyáj előtt. Ámde Isten ezen istentelen szövetkezésről így szól: "megcsalnak, levernek szövetségeseid (akikben bíztál) A „kígyó magva" éppen erre számíthat.
8 Az Írás feltárja, hogy a pénzváltók meg fogják unni lelki tanácsadóikat a vallásvezetőiket és el fogják hagyni, miképpen annak idején Napóleon elbánt a klérussal, s néhány év előtt a bolsevisták is. A politikai és a pénzügyi tényezők, kik a „nyájak előkelői" nagyon jól tudják, hogy a papság kétszínű, mely habár Krisztus követőinek vallja magát, de ugyanakkor ártatlan férfiakat és nőket üldöz és olyanokat akik semmi mást nem tettek, Isten akaratának cselekvésén kívül, az Ő nevét és országát hirdetvén. Isten kifejezésre juttatja prófétája útján, hogy a klérus a határ szélére érkezik s most úgylátszik, máris annyira jutott.
{{raw:data:p|9|9-10| A politikusok és a pénzemberek sokáig mindent megtettek, hogy a papságnak meg legyen a kenyere és jó vastagon tudja a vajat kenyerére kenni, amennyiben felmagasztalták és elhitették a köznéppel, hogy megérdemli ezt a megtiszteltetést; így támogatta a köznép is adományaival a klérust, a gazdagok pedig a maguk részéről azért nyújtottak támogatást, mivel azzal számoltak, hogy a papság használni fog nekik. Együtt ültek asztalhoz és együtt étkeztek. Természetesen az Úr előre látta mindezt és fel is jegyeztette: „barátaid, akik kenyered eszik, tőrt vetnek alád". Más szóval, a papságot tekintették sok ideig a nagy politikusok és pénzügyi emberek tanácsadóinak és a főpapok a maguk részéről arra törekedtek, hogy a „nyáj előkelőségeit" egy bizonyos fajta „lelki eledellel" táplálják. A prófécia értelmében el fog következni az idő amidőn ezek a hatalma- ík látni fogják a mostani edomiták és az Űr ma- idék népe közti harc fejlődését és világosan fel >gják ismerni az edomiták kétszínűségét s így ‘ jgnak szólani egykori szövetségesükhöz, a pap- íghoz: „Most már nyakig vagyunk veletek! Mi- •t tűrjük tovább magunkon ezeket a cölönköket. . tengerbe velük!" Ezt bizonyítva mondja az Ür rófétája: „Az fog történni, hogy amidőn valaki >vább is prófétáim fog, azt fogja mondani neki s ő atyja és anyja (gondviselői): Nem élhetsz to. íbb, mivel hazudtál az Úr nevében! (Illetve: Ti igyszájú ámítok gonoszul képviseltétek az Istent
- az Úr Jézus Krisztust!") s az ő atyja és anyja,
étve a szülei (akik azelőtt támogatták a klérust) ^resztül szúrják, ha tovább is jövendölni fog... ha valaki így szól hozzá: Micsoda sebek vannak kezeiden? Azt fogja válaszolni: Barátaim hazᬠin kaptam ezeket a sebeket!" —, Zakariás 13 : 6 Valószínűleg ez arra mutat, hogy a papság a íború ideje alatt, ami most folyamatban van, ig lelepleztetni, megaláztatni és elvettetni, ké- ibb pedig Armageddonkor teljesen el fog pusz¬ ilni. Az ördög szervezetében változnak a vonzal- ak, a kétszínű vonzódás aztán a valódi képében utatkozik meg és emberek, akikről azt hittük, )gy a legjobb barátok, hirtelen elfordulnak és a gelkeseredettebb ellenség válik belőlük. Ezékiel, ten prófétája mondja ezt illetőleg „mázolt fa- k“, ami arra mutat, hogy nincsen semmi, ami t a társaságot össze tudná tartani. (Ezékiel 13: •—15; 22 : 28) „Ennekokáért Oholibá, így szól
- Úristen, ímé, én feltámasztom a te szeretőidet
lened, kiktől pedig eltávozott lelked, s reád hó¬ ra őket minden felől... s megfosztanak ruháid- 1 és elveszik ékességeidet... És gyűlölséggel cselekszenek veled és mindent, mit Kerestél, el¬ vesznek tőled s mezítelen és ruhátlan hagynak, hogy feltakartassék paráznaságod szemérme. És fajtalanságod és paráználkodásaid!'* — Ezékiel 23 : 22,26, 29 , 11A papság nem érti az Isten igéjék^lzt csupán a hajdan korok történelmi feljegyzőiének tartja, amit öreg különcök írtak. Elvetette a Bibliát. Jól¬ lehet a látható események sokasága a jenlenre vo¬ natkozó bibliai próféciákkal karöltve kimutatják, hogy Jehova királya eljött; a klérus még sem a¬ akar tudomást venni Isten országáról és gyűlöli Isten országának hirdetőit és hevesen üldözi. Emi¬ att tudatja Jehova prófétája Abdiás útján a mos¬ tani edomiták felől: „Nincsen benne okosság.'^ Ezt a jövendölést teljesen megerősíti a következő szöveg: „Nem tudnak, nem értenek, sötétségben járnak; a földnek minden fundamentoma inog." (82. zsoltár 5) „Nem gyönyörködik a bolond az értelemben, hanem abban, hogy az ő elméje nyil¬ vánvaló legyen." (Példb. 18 : 2) „Az istentelenek nem fogják érteni, de az értelmesek érteni fog¬ ják." — Dániel 12 :10 , r
- ’ A r. kát. klérus és a velük egy gyékényen
áruló papság felől áll megírva: „Tanácsvesztett nép ez és nincs bennük értelem". (Mózes V. 32,: 28) Ezek a papok vak vezetők és a romlás vermé¬ be fognak beleesni. (Lukács 6 : 39; Máté 23 : 24) Csak aki szereti .Istent és neki szolgál, részesül bölcseségben. . Világi bölcsek 13 A r. kát. hierarchia általában és a legtöbb pap is általában nagyon okosnak tartja magát. De nem bírnak a felülről származó bölcseséggel s ez azon tényállást bizonyítja, hogy nem értik és nem is tanulmányozzák Isten igéjét. Emberek nyilat¬ kozatait idézik s mint tekintélyekre hivatkoznak azok okosságára, elvárva, hogy az emberek azál¬ tal vezéreltessék magukat. Egymást magasztal¬ ják, miközben a saját okosságukkal tüntetnek, semmitmondó és hangzatosán csengő szavakat használva. A hierarchia főképpen latinul beszél, amit a legtöbben, általában az amerikaiak, nem értik meg. így remélik kiváltani a köznép csodᬠlatát, hogy azt mondják felőlük: „Mily okos egy ember ez!" Ezek a papok fondorlatos ámítok és a legrosszabb fajta csalók. Beképzeltségükben oly okosaknak tartják magukat, hogy előírni meré¬ szelik az embereknek, mit szabad meghallgatni- ok és olvasniok. Isten igéjét a saját tanításaik¬ kal pótolják. El kell jönnie azonban ama napnak, amidőn Isten le fogja őket leplezni és azután tel¬ jesen kipusztulnak. Emiatt mondja Jehova prófé¬ tája útján: „Azon a napon — ezt mondja az Ür — nem vesztem-é ki a bölcseket Edomból és az ér¬ telmet az Ézsau hegyéből?" — Abdiás 8
- • A r. kát. hierarchia s annak eszközei oly
okosaknak és fontosaknak képzelik magukat, hogy feladatuknak tartják, hogy a hatóságoknak és a bíráknak is előírják, mit kell mondaniok és tenniök és mit nem; a ezek közül a tisztviselők közül mindmáig sokan oly balgák voltak,, hogy tényleg reájuk hallgattak. Ha valamely rádióál¬ lomás valamily fontos dolgot közöl, ami, ezeknek az edomitáknak nem tetszik, mivel a rádión közölt igazság sérti az ő „felekezeti" érzelmüket, nyomban jelentkeznek a rádió igazgatóságánál és arra szó¬ lítják fel, hogy szüntesse be a szóbanforgó pro¬ gramok közvetítését és arcátlanul azzal fenyege¬ tőznek, hogy jelentékeny kárt fognak okozni a rádióállomásnak, ha nem teljesíti a papság kíván- IW