215
20—22. Kik voltak a gibeoniták? Mily értelemben voltak
jelképes nép?^
23—27. Mutasd ki, hogy a kővetkezők prófétai jelentő¬
ségnek voltak: Azon felvilágosítás, amelyet Jehova elő¬
re közölt az Izraelitákkal a Kánaánt megszállva tartó
népek felől népe ellen Irányuló cselszövésük megaka¬
dályozására, mivel azért vezérelte őket az országba,
hogy azt birtokba vegyék! Hogyan tüntették ki magu¬
kat ezen alkalommal a gibeoniták, mint prófétai nép?
Mily szerepet játszottak e prófétai drámában? ,
28—29. Indokold meg írás-szövegekkel azon elővigyáza¬
tosságot, amit Józsué és hadserege tanúsított! Hason¬
lítsd össze azt a helyzetet Jehova szövetséges népének
mostani helyzetével! '
30--34. Magyarázd meg Józsué 9 :8-at mint jövendölést!
Ml kívántatik meg azoktól, akik a nagysokaságot al¬
kotni fogják? Mily tanulság rejlik a nagysokaságot
Illetőleg a gibeoniták bölcs és haladéktalan cselekede¬
tében? Mit példáz prófétailag a glbeonitáknak Józsuá¬
hoz Intézett felelete (9 vers)? Hogyan különböztek
akkor a gibeoniták (10. vers) a többi kananeusoktól s
hogyan van ez napjainkban?
35. Miért világosította fel a maradékot Jehova a nagyso-
kasagot illetőleg? Mily kötelesség származik ebből a .
felismerésből? Miért akarja most az ördög elvakttanl
Jehova blzonyságtevöit a nagysokaság nzsstanl sürgős
felkeresése tekintetében?
36—38. Magyarázd meg a gibeoniták helyeiét, az ak¬
korit, valamint a prófétai értelműét is. arra , ,
pesítette őket, hogy Józsiiéhoz menjenek s azonnal ki¬
jelentsék: „MI a te szolgáld vagyunk!" ,
39, 40. Mit kell tudnia és cselekednie a nngjsokaságnak .
Mikor és hogyan? Mit jelent Jézusnak Lukács 21 :
20, 21-ben feljegyzett utasítása a maradd és a nagy¬
sokaság számára? '
41—43. Igazold a glbeonitáknak a 12, és 13- versekben
feljegyzett nyilatkozatát, az akkori, valamit a prófé¬
tai időket illetőleg is! , t
44, 45. Alkalmazd a jelenre ama prófétai képet mélyet a
gibeoniták akkor létesítettek, amidőn nyomorúságos
élelmükkel és elvásott ruháikkal Józsué előtt álltak.
Ml a célja ennek a prófétai képnek?
46. Alkalmazd a 14. verset! ..
47. Mily figyelmeztetést közöl most az űrtől oktatott
hü maradék a templomból? Kihez, szól most ez a fi¬
gyelmeztetés és miért? Hogyan fogadják?
48. Mily kötelesség, kiváltság és feladat terheli tehát
most á maradékot a jóindulatO emberekkel kapcso¬
latban? Mikor kell ezeknek felvilágosíttatniok és miért.
Ki fogja elvégezni ezt a munkát ? . .
. (1936 aug. 15. angol W.)
Oldal:A-nagysokaság-összegyüjtése-1-2-rész-1936.djvu/11
A lap korábbi változatát látod, amilyen Katofzsolt (vitalap | szerkesztései) 2020. november 19., 12:06-kor történt szerkesztése után volt. (→Not proofread)
A lap nincsen korrektúrázva
A nagysokaság összegyűjtése
„Az Isten kegyelmi ajándéka örökélet a mi Urunk Jézus Krisztusban.” — Róma 6:23
II. rész.
1 JEHOVA csak egy úton fog életet adni az elbukott emberiségnek, mégpedig Jézus Krisztus útján; aki életben fog részesülni, hinnie kell Jézus Krisztus kiomlott vérében, mint váltságdíjban. Isten nem köt békét az ellenségeivel, különösen azokkal nem köt békét, akik az ő nevét gyalázzák. Amidőn Jehova küldönce a gyermek Jézus bölcsőjénél megjelent, Jehova következő üzenetét közölte az emberiséggel: „Dicsőség a magasságos mennyekben Istennek és e földön béke a jóakaratú embereknek!” (Lukács 2:14) Azok fognak békességben részesülni, akik megismerik Jehovát és az ő törvényét és szeretik azt. (119. zsoltár 165) Először jóakarattal kell lenni Isten iránt és keresni kell az Urat s csak azután lehet békében részesülni és megismerni az élet útját. A béke útját Jézus Krisztus, a béke fejedelme által kell keresni.
2 Józsué Jézus Krisztust, a béke fejedelmét példázza, s azoknak az embereknek, akik a nagysokaságot alkotni fogják, Istennel Jézus Krisztus útján kell megbékélniök és nem másképpen. A gibeoniták Józsué elé terjesztették ügyüket s kifejezték azon hajlandóságukat, hogy az ő szolgái kívánnak lenni, s ezáltal Józsué és az ő Istene iránti jóakaratukat juttatták kifejezésre. „És békességesen bánt velük Józsué és frigyet köte velük, hogy életben hagyja őket, a gyülekezet fejedelmei pedig megesküdének nekik.” (Józsué 9:15) A nagysokaságot alkotó emberek Isten kegyelméből fognak életet nyerni, mert kívüle más út nem létezik; hinniök kell az Úr Jézus Krisztus vérében s arról immár, a nagy hasonmási gibeoni csata megvívása előtt bizonyságot kell tenniök; mindez világosan példázva van e prófétai kép további fejleményeiben.
3 Józsué elhitte, hogy a gibeoniták igazat beszéltek. Józsué ezáltal nem sértette meg a Mózes
II. 34:11, 12-ben adott utasítást, hogy a kananeusokkal ne szövetkezzen. Jehovának az utóbb említett szövegben közölt utasítását azzal összhangban kell magyarázni, amit Isten azon városok lakosait illetőleg mondott Mózesnek, akik önként az ő szolgáikká lesznek. Cselekedetükkel a gibeoniták megszakították a többi nemzetekhez való viszonyukat, azon nemzetekhez t. i., melyek Isten ellenségeiképpen nyilatkoztak. A gibeoniták tehát békét kértek Józsuétól, nem voltak tehát tovább is Isten ellenségeinek tekintendők. Emiatt képeztek kivételt a Mózes II. 34:11, 12-ben felfektetett szabály alól. Hiszen Jehova közölte Mózessel és az ő embereivel, akik a háborúba vonultak: „Mikor valamely város alá megy, hogy azt megostromold, békességgel kínáld meg azt. És ha békességgel felel neked és kaput nyit,
akkor az egész nép, amely találtatik abban, adófizetőd legyen és szolgáljon neked ... Így cselekedjél mindazokkal a városokkal, amelyek igen messze esnek tőled, amelyek nem e nemzetek városai közül valók.” — Mózes V. 20:10, 11, 15
4 A gibeoniták idegenek voltak az ígéret-szövetségétől. Ez a többi nemzetekre is ráillett. Mindazáltal írva van azok felől, akik az Úrtól előírt úton Ő hozzá járultak: „Annakokáért emlékezzetek meg arról, hogy egykor ti, a testben pogányok, kiket körülmetéletlenségnek nevez vala amaz úgynevezett s a testen kézzel megcsinált körülmetélés. Hogy ti, mondom, abban az időben Krisztus nélkül valók voltatok, Izrael társasagától idegenek és az ígéret szövetségeitől távolvalók, reménységetek nem vala, és Isten nélkül valók voltatok e világon; most pedig a Krisztus Jézusban ti, kik egykor távol valátok, közelvalókká lettetek a Krisztus vére által. Mert ő a mi békességünk, ki eggyé tette mind a két nemzetséget
![](https://data.jwunited.org/images/thumb/a/ab/A-nagysokas%C3%A1g-%C3%B6sszegy%C3%BCjt%C3%A9se-1-2-r%C3%A9sz-1936.djvu/page11-1024px-A-nagysokas%C3%A1g-%C3%B6sszegy%C3%BCjt%C3%A9se-1-2-r%C3%A9sz-1936.djvu.jpg)